HOME

Israels makt i Sverige
av
Ahmed Rami

53 EN SIONIST I DEN SVENSKA REGERINGEN Anita Gradin talar inte bara om att "vi har mycket att lära av Israel i fråga om omhändertagandet av invandrare" utan också -när det gäller Israel - om "vårt gemensamma kulturarv". Detta är ju befängt. Vad har Sverige, tillhörande den västerländska kulturen och det kristna tros- och idéarvet, för gemensamt med den judiska staten Israel som är en återuppstånden gammaltestamentlig mytisk statsbildning, en ockrarstat, baserad på en primitiv och ytterst rasistisk stamreligion? Var och en med ett minimum av kunskaper i historia, idéhistoria och religionskunskap vet ju att denna jämförelse om ett påstått gemensamt kulturarv är absurd! Mycket okunniga och halvbildade personer bland sionister försöker fräckt inbilla enfaldiga och godtrogna människor att den judiska inkräktar -och ockupationsstaten Israel är en demokrati av västerländsk typ som Sverige och att det därmed skulle finnas ett gemensamt kulturarv mellan Israel och Sverige - men så är ju inte alls fallet. Det är istället raka motsatsen. För att förtydliga de fundamentala skillnaderna just ifråga om kulturarvet mellan Israel och Sverige ska jag ge några konkreta exempel: 1. Den judiska staten Israels kulturarv är självfallet judendomen, den bibliskt gammaltestamentliga och den talmudiska, som från början särskilde sig ifrån de stora forntida kulturerna, den egyptiska den sumeriska, den minoiskt-kretensiska, den attiskt-hellenska, den greko-rometska och sedan den kristet-västerländska liksom den arabiskt-muslimska. Den judiska kulturen var i årtusenden ett isolat bland de omgivande kulturerna. Den framstående engelske 1700-talshistorikern Edward Gibbon har i sin världsberömda bok Romerska rikets nedgång och fall sammanfattat vad den judiska kulturen egentligen var: "När Abrahams släkte hade mångfaldigats som sandkornen på havets botten, förklarade sig den gudom, från vars mun judarna hade mottagit ett system av lagar och ceremonier, för Israels egen och så att säga nationelle gud, och med den mest noggranna omsorg skilde den sitt egendomsfolk från det övriga människosläktet. Erövringen av Kaanans land var resultatet av så många underverk och så mycken blodsutgjutelse att de segerrika judarna för all framtid kom att befinna sig i ett tillstånd av oförsonlig fiendskap till alla sina grannar. De hade fått en gudomlig befallning att förinta några av de besvärande grannfolken och verkställandet av den gudomliga viljan fördröjdes sällan av mänsklig svaghet. Judarna var förbjudna att genom äktenskap eller andra förbindelser liera sig med andra folkslag, och förbudet att ta emot dem i den egna församlingen, vilket i vissa fall gällde för all framtid, utsträcktes nästan alltid till tredje, sjunde eller tionde led. Att utbreda Mose lära bland icke-judar hade däremot aldrig intagits som en bestämmelse i lagen, inte heller var judarna benägna att ta på sig denna uppgift som en frivillig plikt." Och Gibbon säger vidare: "Beträffande antagandet av nya medborgare tillämpade detta osällskapliga folk grekernas själviska fåfänga snarare än romarnas frikostiga politik... Livligare förbindelser med främmande folk vidgade deras kunskaper utan att ändra på deras ingrodda fördomar. Den mosaiska religionen tycktes vara instiftad för ett speciellt land lika väl som för ett speciellt folk..." Och Gibbon framhåller vidare: "Också i sitt förnedringstillstånd förfäktade judarna sina höga och exklusiva privilegier och skydde främlingars sällskap istället för att söka sig till dem.° Den store engelske historikern erinrar också om de regelrätta folkmord som judarna begick: "Man ryser vid tanken på de ohyggliga grymheter som judarna begick i Egyptens städer, på Cypern och i Kyrene, där de levde i bedräglig vänskap med de intet ont anande urinvånarna. Och man känner sig frestad att ge sitt godkännande åt de stränga vedergällningsåtgärder som de romerska legionerna vidtog mot denna ras av fanatiker, vars hemska vidskepelse tycktes göra dem till oförsonliga fiender." Dessa citat är alltså hämtade från Edward Gibbons' bok Romerska rikets nedgång och fall, i svensk översättning utgiven på bokförlaget Forum år 1977 (sid.271, 272 och 351). Judarna skilde sig alltså från alla andra folk, bland vilka de levde och ansåg sig vara dem överlägsna såsom Herrens utvalda egendomsfolk och utvecklade en nationalistisk och rasistiska religion, avsedd enbart för judar. Och judarnas Stora Råd dömde Jesus till döden och lät sedan lömskt romarna avrätta honom genom korsfästelse, för att därmed - enligt judisk eller mosaisk lag - få Jesus och hans lära för evigt fördömd. I femte Mosebok 21:22, 23 heter det: "Om på någon vilar en sådan synd som förtjänar döden och han bliver dödad och du hänger upp honom på trä, så skall den döda kroppen icke lämnas kvar på träet över natten, utan du skall begrava den på samma dag, ty en Guds förbannelse är den som har blivit upphängd." Eftersom Jesus just korsfästes och hängdes upp på trä, vilket ju judarna yrkade på att romarna skulle göra, så blev alltså Jesus enligt judisk mosaisk lag för evigt förbannad - och just i detta ligger den oförsonliga judiska motsättningen till Kristus och de kristna. 2. Det finns i alla icke-judiska länder ingrodda kulturella hedersbegrepp som gäller alla människor, oavsett deras nation eller ras, vilket även gäller Sverige sedan man här övervunnit de särskiljande landskapslagarna och vi blivit kristna. Men för den judiska staten Israel gäller inte detta: där är en jude, var han än bor, en i lagen respekterad medborgare, medan en palestinier betraktas som en utböling och är diskriminerad i lagpraxis, trots att det är palestiniernas land som judarna har tagit i besittning. 3. Man kan lugnt slå fast att demokrati som i Sverige har sitt ursprung i det valda kungadömet och i det gamla tinget där fria män valde sina byledare och styresmän inte har någon som helst motsvarighet i den judiska kulturen med det gamla Israels prästadöme, en renodlad teokrati, och senare i de absoluta kungadömena under David och Salomo som de berättas i judendomens bibel, Gamla Testamentet. Den "demokrati" som finns i det moderna Israel är en skendemokrati, vilket bland många andra Israels nuvarande statspresident, Chaim Herzog, öppet har erkänt. Nej, sionisten Anita Gradin, någon gemensam kulturell bakgrund mellan Sverige och Israel existerar inte! Nästa sida

Index över Israels makt i Sverige:

INLEDNING
1 - Förord
2 - Hets mot folkgrupp
3 - Ljuset och mörkret
4 - Problemet och lösningen
5 - Om Israel vore en demokrati
6 - Judendomen - ett falsarium
7 - Svar från Ahmed Rami
8 - Vad är sant och vad är falskt i judendomes legender?
9 - Bör Gamla Testamenet förbjudas?
10- Hur Gamla Testamentet används
11- Svar på Narrowe
12- Överrabinens fräckhet
13- Till Israel, inte till Sverige
14- Israels politik bekräftar Sions Vises Protokolls äkthet
15- Protokoll Nr:5
16- Kommentarer till Sions Vises Protokoll nummer 5
17- Sions Vises Protokoll och Torah
18- Stanley Sjöbers kritik
19- Den judiska läran fördöms i DN 1930. Men försvaras benhårt 1989
20- Vad är sionism och vilka är sionister?
21- Måste vi förbjuda sionismen?
22- Vem är jude?
23- S Axelsson: Vissa "kristna" tror på Israel...
24- K Stendhal: Alla judar är sionister!
25- Marx och judefrågan
26- Marx och judendomen
27- Att avleda uppmärksamheten
28- Den förmenta förföljelsen av judar i Sovjet
29- Judiska "genier"
30- Israel i Sverige
31- Propagandans makt
32- Den sionistiska makten i Sverige
33- Israels makt i Sverige
34- Om judisk fräckhet
35- Klagomuren
36- Den "svenska" kommitén
37- Partiledarna och Israel
38- Den judiska "kommitén"
39- "Svenska" kommitén mot antisemitism
40- Att lura Sverige
41- Hur ett sionistisk företag opererar i Sverige
42- Proventus fräckhet
43- Maffian
44- Sionistisk infiltration
45- Ockupation av Palestinagrupperna
46- Amnesty International
47- Mitzwa
48- Terrorism
49- Sverige och Israel
50- Det makabra israeliska 40-årsjubiléet
51- Israels jubileumsskrift i Sverige
52- Ett tal som borde ha hållits
53- En sionist i den svenska regeringen
54- Gradinskis läxor från Israel
55- Massmedias inställning
56- Bara judiska korrespondenter
57- Inte bara DN
58- Svensk pressbevakning av intifadan
59- Det falska dubbelspelet
60- Sveriges Radio eller Israels?
61- Radiojournalist Inga Rexed: "Beklämmande att man backar"
62- Sionismens rätta ansikte
63- I Danmark också
64- DN, SvD och Israel
65- Enbart "en PR-fråga"?
66- Sionisternas dubbelspel
67- Svar på Gabriel Romanus
68- Judiska nazismen i rumsren förklädnad
69- I Finland om Radio Islam
70- "Juden" Lars Gustavsson
71- En användbar teoretiker
72- Israel - en skam
73- Sionisternas lögner
74- Hur länge ska Israel hyckla?
75- Ben Gurion: Vi har stulit Palestina
76- Rasismens Israel respekteras
77- Sionism och nazism
78- Fakta är inte hets
79- En bit av Ahlmarks hjärta
80- "Liberalens" kärlek
81- "Liberalens" allergi
82- Den hycklande "liberalen" vill förbjuda misshagliga åsikter
83- Vet "liberalen" vad han talar om?
84- Ahlmark - agent för främmande makt
85- Palestinerna behöver inte dödshjälp!
86- Fallet eller förfallet Jan Guillou
87- Falsk varubeteckning om boken 'Vad är Israel?'
88- Fixering vid andra världskriget
89- Frågor om Holocaust
90- Rättegång i Kanada

HOME

© No Copyright - All articles in this Site may be republished as long as Radio Islam where they are located are mentioned.