HOME

Israels makt i Sverige
av
Ahmed Rami

41 HUR ETT SIONISTISK FÖRETAG OPERERAR I SVERIGE Tidskriften Veckans Affärer, nr 34 av den 25 augusti 1988, säger om den nya finanskoncernen Gota: "... har med en elegant kringgående rörelse föregripit en väntad svensk lagändring ..." Det handlar om Gotas samarbete med den finländska Kansallisbanken, där man genom diverse trixerier kringgår gällande svensk lagstiftning. Och nog kan man lugnt säga att männen bakom Gota visat på många "elegant kringgående rörelser" under den snabba uppbyggnaden av sitt nya finansiella maktimperium. Vilka ligger då bakom Gota. Jo i trådarna bakom Gota drar tre judar och kompisar: Robert Weil, Gabriel Urwitz och Mikael Kamras. Om någon skulle tycka att namnen har en viss klang, så kommer han att få höra mer i den vägen i det följande. Sagan inleddes i början av 1980-talet med att ledaren för trion, Robert Weil, genom börsklipp skaffade sig en förmögenhet. De första klippen gjordes i krisföretaget Uppsala-Ekeby, senare följt av Herakles. Pengarna användes till att köpa upp bankaktier. Affärerna ackompanjerades av bedyranden om att det bara var fråga om finansiella placeringar. De verkliga avsikterna skulle dock snart visa sig. Genom sitt företag Proventus har de tre herrarna Weil, Urwitz och Kamras energiskt sökt få kontroll över ett antal provinsbanker; Wermlandsbanken, Götabanken och även Skaraborgsbanken. Nu var det emellertid, minst sagt oklart, om svensk lag vid denna tid tillät konstellationer av detta slag, där företag äger banker. Men vad betyder svensk lag för herrar som Robert Weil, Gabriel Urwitz och Mikael Kamras, ledarna för Proventus? Genom diverse knåp och knep sys den s k Gota-gruppen ihop i slutet av 1986, med Götabanken som centralbank. Koncernen ägs och kontrolleras genom Proventus. Götabanken döps senare om till Gotabanken. Trion bakom Proventus tvingades nu erkänna att de bluffat, då det tidigare försäkrat att de inte alls var ute efter makt över bankerna - att det bara varit fråga om finansiella placeringar. Planerna på finanshuset Gota fanns med från början. Under affärens gång har det hänt märkliga saker. Proventus försök att bilda en ny finanskoncern i lagens yttersta utmarker får ivrigt stöd från de mest oväntade håll: Bankinspektionens tidigare generaldirektör, Sten Walberg, var liksom många andra mycket kritisk till de tre börsklipparna. Men nu hände något. Som ny chef för bankinspektionen inträdde påpassligt Hans Löwbeer. Just det - Löwbeer. Denna tidigare bl a universitetskansler har veterligt ingen erfarenhet av bank- och finansfrågor. Löwbeer blir genast en entusiastisk godkännare av Proventus transaktioner. Detta samtidigt, som samme Löwbeer, genom aktioner mot andra aktörer inom bankvärlden skaffar sig ett rykte, som en man med hårda nypor. Känns tagen igen? En annan tung hjälpare, som skyndar till, är Investeringsbanken. Dess styrelseordförande är ingen mindre än Harry Schein. Just det - Schein. Veterligt har heller inte Schein några meriter från finansvärlden, som kunde motivera hans upphöjelse. Inte heller har någon kunnat förklara varför Investeringsbanken skulle gå in och hjälpa börsklippare till makten i finansvärlden. Så skedde emellertid. Investeringsbankens stöd gav ett sken av legalitet över de tre herrarnas aktiviteter. Proventus fick givetvis också kraftig stöd från pressens finanssidor och inte minst ledarsidorna i Svenska Dagbladet och Dagens Nyheter. Den senare bjöd också in Gabriel Urwitz, att som återkommande kolumnist på ledarsidan, fritt föra sin och Proventus talan. Regeringen, som bara försökte hävda gällande lager och politiska intentioner, utmålades som en samling bakåtsträvande idioter. Vad gör då regeringen inför den så väl orkestrerade kanonaden. Jo, den stiftar i början av 1987 en särskild lag, den s k provisoriska Gotalagen. Den nya lagen ger, som det senare skall visa sig, i praktiken fritt fram för Proventusgänget att fortsätta uppbyggnaden av sitt finansimperium. Må vara med några närmast kosmetiska inskränkningar. Däremot blir den nya lagen ett avbräck för det svenska företaget Lundbergs, vilket också sökt få kontrollen över ett par banker, nämligen Östgötabanken och Skaraborgsbanken. I början av 1988 tvingas Lundbergs mycket riktigt sälja ut sina intressen i Skaraborgsbanken till - ja just det - Proventus. Inga ledarsideredaktioner eller makthavare i nyckelpositioner har någonsin ställt upp för det svenska företaget Lundbergs. Vad uppbyggnaden av den svenska koncernen beträffar återstår bara litet smågruff med regeringen om detaljer - närmare bestämt om Proventus skall få utse styrelseledamöter i gruppens dotterföretag. Ingen lär längre tvivla om utgången av den kraftmätningen. Nu är Proventus i full färd med att bygga upp ett internationellt imperium. Att mot gällande bestämmelser köpa en finsk bank stötte först på patrull i riksbanksfullmäktige. Givetvis med reservation från ledamöterna representerande ett visst parti, ja gissa vilket? Jo, just det: folkpartiet. Moderaterna hängde också på. Men regeringen körde snart över riksbanken. När husse på DNs ledarsida höjer pekfingret, så brukar ju regeringen snällt lyda. Proventus ambitioner att gå vidare till EG och bli ett internationellt konglomerat lär inte den svenska regeringen kunna förhindra. Om man nu skulle ha någon vilja i den församlingen. Ett exempel på massmediaagenternas flexibilitet, i sin argumentering, skall bara nämnas: När det gäller för Proventus att med ett par aktieklipp snabbt förekomma en lagskärpning, konstaterar Veckans Affärer 21 april 1988 helt korrekt att "Ett kommittebetänkande är trots allt ingen lag." Men när det gäller för Proventus att i strid med gällande lag köpa en utländsk bank hänvisar man till ett förslag från en kommitte, som om det vore en lag. Se Dagens Industri 29 september 1988. Läglighetern får således bestämma rättstillämpningen. Robert Weil är för närvarande inne i fasen att lansera sig som förfinad kulturpersonlighet. Bl a har han givit sig in i konstgalleribranschen, och startat Magasin 3 i Frihamnen. Satsningen görs tillsammans med New York-galleristen David Neuman. Jodå - Neuman från New York. Satsningen slås upp stort i DN. Frågor vi måste ställa oss är: Vilken makt kommer att utgå från den borg i centrala Stockholm, där Gota nu installerar sig? Vilka intressen styr Gota? Har Sveriges regering och riksdag i praktiken några som helst möjligheter att påverka Gota? Vad innebär det för Sverige om ett internationellt konglomerat får den finansiella makten i landet? Vill i sammanhanget även nämna några ord om finansmannen Erik Penser. Om skåningen Erik Pensers bakgrund vet jag bara att hans mor Elisabeth var dotter till fabriksägare Carl Herrmann (stavat med nn på slutet) och dennes maka Gertrud Martini. Fadern Wilhelm var advokat i Eslöv. Pensers gynnare och bekantskapskrets har en intressant sammansättning. Penser blev tidigt kompanjon med finansmannen Thomas Fisher, d v s den till bonniersfären knutne Ebbe Carlssons kompis. Som bekant var Fischer kanal för de finansiella medel, som slussades över till Ebbe Carlsson för dennes privata mordspaning i palmeaffären. Pensers mest beryktade bedrift är försäljningen, våren 1988, av Carnegie Fondkommission till den statliga PK-banken, vilket innebar att Penser blev näst störste ägare i PK-banken, med 20% av aktierna. Försäljningen skedde till en köpeskilling om 2,7 miljarder kronor, som av finansanalytiker, beskrevs som fabulöst hög. LO-ordföranden, Stig Malm, betecknade affären som "obegriplig". I den förbluffade socialdemokratiska pressen betecknades affären som "omoralisk". < Hur var då denna plötsliga affär möjlig? Beslutet om köp togs av en enig styrelse i PK-banken. Vem representerar där LO? Jo, Kommunals ordförande, vid namn Sigvard Marjasin - Marjasin! Det hör till saken att Marjasin var den ende av LOs förbundsordförande, som uttalade sig positivt om affären: Marjasin sade sig inte ha någonting emot Penser som ägare i PK-banken. Detta således sagt om den i andra sammanhang så fördömde vapenhandlaren Penser. Kanske Marjasin har anlednding att känna sig hemmastadd i kretsen kring Erik Penser? Sigvard Marjasin är född i Stockholm av föräldrar, som kommer från Vitryssland. Marjasin har fått sin belöning. Han utnämndes senare till landshövding i Örebro län där han gjorde en ny "insatts" i - som bekant - utveklandet av ett nytt sätt att hantera med skattemedel... Nästa sida

Index över Israels makt i Sverige:

INLEDNING
1 - Förord
2 - Hets mot folkgrupp
3 - Ljuset och mörkret
4 - Problemet och lösningen
5 - Om Israel vore en demokrati
6 - Judendomen - ett falsarium
7 - Svar från Ahmed Rami
8 - Vad är sant och vad är falskt i judendomes legender?
9 - Bör Gamla Testamenet förbjudas?
10- Hur Gamla Testamentet används
11- Svar på Narrowe
12- Överrabinens fräckhet
13- Till Israel, inte till Sverige
14- Israels politik bekräftar Sions Vises Protokolls äkthet
15- Protokoll Nr:5
16- Kommentarer till Sions Vises Protokoll nummer 5
17- Sions Vises Protokoll och Torah
18- Stanley Sjöbers kritik
19- Den judiska läran fördöms i DN 1930. Men försvaras benhårt 1989
20- Vad är sionism och vilka är sionister?
21- Måste vi förbjuda sionismen?
22- Vem är jude?
23- S Axelsson: Vissa "kristna" tror på Israel...
24- K Stendhal: Alla judar är sionister!
25- Marx och judefrågan
26- Marx och judendomen
27- Att avleda uppmärksamheten
28- Den förmenta förföljelsen av judar i Sovjet
29- Judiska "genier"
30- Israel i Sverige
31- Propagandans makt
32- Den sionistiska makten i Sverige
33- Israels makt i Sverige
34- Om judisk fräckhet
35- Klagomuren
36- Den "svenska" kommitén
37- Partiledarna och Israel
38- Den judiska "kommitén"
39- "Svenska" kommitén mot antisemitism
40- Att lura Sverige
41- Hur ett sionistisk företag opererar i Sverige
42- Proventus fräckhet
43- Maffian
44- Sionistisk infiltration
45- Ockupation av Palestinagrupperna
46- Amnesty International
47- Mitzwa
48- Terrorism
49- Sverige och Israel
50- Det makabra israeliska 40-årsjubiléet
51- Israels jubileumsskrift i Sverige
52- Ett tal som borde ha hållits
53- En sionist i den svenska regeringen
54- Gradinskis läxor från Israel
55- Massmedias inställning
56- Bara judiska korrespondenter
57- Inte bara DN
58- Svensk pressbevakning av intifadan
59- Det falska dubbelspelet
60- Sveriges Radio eller Israels?
61- Radiojournalist Inga Rexed: "Beklämmande att man backar"
62- Sionismens rätta ansikte
63- I Danmark också
64- DN, SvD och Israel
65- Enbart "en PR-fråga"?
66- Sionisternas dubbelspel
67- Svar på Gabriel Romanus
68- Judiska nazismen i rumsren förklädnad
69- I Finland om Radio Islam
70- "Juden" Lars Gustavsson
71- En användbar teoretiker
72- Israel - en skam
73- Sionisternas lögner
74- Hur länge ska Israel hyckla?
75- Ben Gurion: Vi har stulit Palestina
76- Rasismens Israel respekteras
77- Sionism och nazism
78- Fakta är inte hets
79- En bit av Ahlmarks hjärta
80- "Liberalens" kärlek
81- "Liberalens" allergi
82- Den hycklande "liberalen" vill förbjuda misshagliga åsikter
83- Vet "liberalen" vad han talar om?
84- Ahlmark - agent för främmande makt
85- Palestinerna behöver inte dödshjälp!
86- Fallet eller förfallet Jan Guillou
87- Falsk varubeteckning om boken 'Vad är Israel?'
88- Fixering vid andra världskriget
89- Frågor om Holocaust
90- Rättegång i Kanada

HOME

© No Copyright - All articles in this Site may be republished as long as Radio Islam where they are located are mentioned.